The present paper focuses on the main connections between Mateiu Caragiale’s prose and poetry and the symbolist poetry. The symbolist method prefers the evocation and suggestion to discursiveness, totally rejecting the attempt to translate the symbol or to explain its significance. The genuine symbol is fundamentally ambiguous because it can only be associated one meaning.
Lista citărilor/referințelor nu cuprinde decît texte prezente în baza de date, nefiind deci exhaustivă. Pentru trimiterea de texte, semnalarea oricăror greșeli, și eventualul refuz ca „Diacronia” să facă publice textele, vă rugăm să folosiți adresa de email [Please enable javascript to view.].